Університетські наукові записки
type: channel
description: «Університетські наукові записки» (до 2005 року — «Вісник Хмельницького інституту регіонального управління та права») є мультидисциплінарним рецензованим науковим періодичним виданням, що публікує результати оригінальних наукових досліджень у галузях права, економіки та публічного управління, а також міждисциплінарні дослідження, виконані на перетині цих галузей. Журнал засновано у 2002 році. Засновник: Хмельницький університет управління та права імені Леоніда Юзькова (ЄДРПОУ 14163438). Протягом 2009–2024 років співзасновниками журналу виступали: Національна академія державного управління при Президентові України (правонаступник — Київський національний університет імені Тараса Шевченка); Інститут законодавства Верховної Ради України (правонаступник — Дослідницька служба Верховної Ради України). Видавець: Хмельницький університет управління та права імені Леоніда Юзькова (ЄДРПОУ 14163438). Мета та завдання журналу Метою журналу є забезпечення відкритої наукової платформи для оприлюднення результатів фундаментальних і прикладних досліджень, спрямованих на: розвиток правової, економічної та управлінської науки; удосконалення законодавства та правозастосовної практики; розвиток інститутів публічного управління; інтеграцію результатів наукових досліджень до національного та міжнародного наукового простору. Предметна спрямованість (Scope) Предметна спрямованість журналу сформована відповідно до його історичної спеціалізації та охоплює дослідження, присвячені: розвитку правової доктрини, законодавства та правозастосування; теоретичним і прикладним проблемам функціонування правової системи; інституційним, правовим та економічним засадам розвитку держави і суспільства; правовим аспектам діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування; публічному управлінню, адміністративним процедурам та врядуванню; економіко-правовим механізмам регулювання суспільних відносин; трансформації правових та управлінських інститутів в умовах сучасних соціально-економічних змін; м…
publisher: Хмельницький університет управління та права імені Леоніда Юзькова
language: uk
publication name: Університетські наукові записки
issn: 2078-9165
items: Особливості реформування водного законодавства у післявоєнний період в Україні
items: Дотримання прав людини у сфері охорони державного кордону України: сучасні виклики та імплементація європейського досвіду
items: Геополітичні стратегії сучасного Китаю в умовах трансформації світового порядку та їхні наслідки для України
items: Принцип найкращих інтересів дитини під час визначення її місця проживання в умовах воєнного стану
items: Оцінювання ефективності процесуально-правового регулювання: господарсько-процесуальний аспект
items: Договори позики та зберігання як правова основа фінансової діяльності у Стародавньому Римі
items: Санкції у нормах про міжнародні злочини: між принципами законності та справедливості
items: Економічний стан і форми господарської діяльності національних меншин Поділля в контексті політики коренізації у 1920–1930-х роках
items: Методи встановлення радянської влади на Поділлі (1920–1921 рр.)
items: Стандарт вмотивованості судових рішень про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у практиці Європейського суду з прав людини
items: Економічна безпека: економіко-правові аспекти врегулювання та забезпечення в сучасних умовах
items: Модель управління психологічною безпекою і резильєнтністю в закладах освіти під час війни
items: Геоекономічні та інноваційні аспекти розвитку культурного туризму України в умовах підвищення резильєнтності
items: Місце міжнародного гуманітарного права в системі сучасного міжнародного права
items: Особливості реформування лісового законодавства у післявоєнний період в Україні
items: Якість судових рішень господарських судів та її вплив на забезпечення єдності судової практики
items: Громадська участь у формуванні та реалізації стратегії національної безпеки України
items: Систематизація недержавних суб’єктів запобігання злочинності в Україні
items: Василь Топольницький у контексті становлення українського кооперативного руху в Канаді
items: Переосмислення методології цивільного процесуального права в умовах глобальної інтеграції та диджиталізації судочинства
items: Захист прав інтелектуальної власності у сфері обігу криптовалют на цифрових ринках
items: Правова охорона творів, згенерованих системами штучного інтелекту
items: Економічний аналіз застосування штучного інтелекту в державному управлінні в Україні
items: Досвід зарубіжних країн щодо впровадження цифрових технологій в управлінні відходами
items: Правові особливості проведення рекультивації земель в Україні в період відбудови
items: Національний банк України як учасник судового процесу
items: Досвід Республіки Польща щодо нормативно-правового визначення поняття корупції
items: Роль суспільно-політичних лідерів Поділля у боротьбі за незалежність України в березні–липні 1917 року
items: Суб’єкти цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану з використанням штучного інтелекту, за законодавством ЄС та України
items: Проєктна діяльність органів публічної влади як інструмент покращення якості культурних послуг

Особливості реформування водного законодавства у післявоєнний період в Україні
type: item
description: Вивчаються екологічні та правові проблеми у сфері водних правовідносин в Україні. Автор у науковій праці аналізує критичний екологічний стан Чорного й Азовського морів, річок, озер, підземних вод України саме з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на Україну та глобальність завданих екологічних збитків військовими діями ворога вищезазначеним природним ресурсам. У цій площині правовідносин відстежуються статистичні дані з офіційних публічних джерел та джерел органів державної виконавчої влади щодо екологічної катастрофи, яка простежується у водному середовищі України. Необхідно зазначити, що вивчається інститут репарації коштів Російської Федерації в Україну за завдану шкоду навколишньому природному середовищу, зокрема водному фонду України, та шляхи його реалізації в правовій площині. Досліджуються нормативно-правові акти України, міжнародні договори, конвенції у сфері водних правовідносин, які спрямовані на здійснення охорони та раціонального використання вод та правові прогалини у сфері водних правовідносин, які Україна разом з міжнародними партнерами зобов’язані вирішити задля добробуту екологічного майбутнього для суспільства в цілому. У ключі євроінтеграційних процесів у Європейський Союз Україні потрібно на національному рівні здійснити імплементацію ще багатьох директив Європейського Союзу у сфері екологічного законодавства, що стосуються водних відносин, та реформувати управлінський апарат водного фонду України. Вивчається механізм міжнародної співпраці між Україною та Королівством Данії в контексті удосконалення та оновлення управління підземними водами України в післявоєнний період часу. У процесі дослідження зазначається про необхідність реформування до сучасних європейських стандартів і вимог моніторингу вод на державному рівні та створення санітарних захисних зон для водного середовища в Україні задля здійснення в майбутньому охорони та відновлення водних ресурсів України й існування у подальшому в них екологічно здорової флори і фау…
subject: Право
  topic: section
subject: водний фонд
  topic: keywords
subject: Чорне море
  topic: keywords
subject: Азовське море
  topic: keywords
subject: водні правовідносини
  topic: keywords
subject: водне законодавство
  topic: keywords
subject: міжнародні договори
  topic: keywords
subject: репарація
  topic: keywords
subject: моніторинг вод
  topic: keywords
subject: управління внутрішніми водами
  topic: keywords
creator: Анна МІСІНКЕВИЧ
rights: Авторське право (c) 2026 Анна МІСІНКЕВИЧ https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2026-03-30
publication date: 2026-03-30
starting page: 86
ending page: 95
doi: 10.37491/UNZ.109.6

Дотримання прав людини у сфері охорони державного кордону України: сучасні виклики та імплементація європейського досвіду
type: item
description: Аналізуються актуальні питання дотримання прав людини у сфері охорони державного кордону України. Акцентовано, що діяльність Державної прикордонної служби України (Держприкордонслужби) орієнтована на забезпечення належного рівня правового захисту подорожуючих осіб, що є невід’ємною складовою європейських стандартів управління кордонами. Розглянуто напрями практичної реалізації прогресивних європейських практик у сфері охорони державного кордону України: модернізацію прикордонної інфраструктури, запровадження цифрових сервісів у діяльності органів охорони державного кордону. Розглянуто судову практику у сфері адміністративно-правового регулювання процедур перетину державного кордону з урахуванням необхідності дотримання прав людини. Виокремлено проблемні питання у сфері дотримання прав людини у випадку затримання та тримання іноземців і осіб без громадянства при незаконному перетині (спробі незаконного перетину) державного кордону. Наголошено на актуальності імплементації системи «Custody Records» у діяльність Держприкордонслужби як такої, що може, з одного боку, суттєво вплинути на зменшення кількості порушень прав осіб під час застосування прикордонних процедур, а з іншого — посилити гарантії захисту персоналу Держприкордонслужби від необґрунтованих звинувачень та підвищити його відповідальність. Підкреслено необхідність систематичного правового навчання і підвищення кваліфікації персоналу органів та підрозділів охорони державного кордону. Обґрунтовано необхідність розробки і прийняття Закону України «Про інтегроване управління державним кордоном» та створення міжвідомчого координаційного органу, контрольованого урядом, як стратегічно важливих кроків для забезпечення ефективної системи охорони державного кордону, що відповідатиме стандартам Європейського Союзу. Запропоновано адаптувати інституційну модель Fundamental Rights Office / Fundamental Rights Monitors у діяльність Держприкордонслужби для упередження порушень прав людини, більшої відкритості діяльності прик…
subject: Право
  topic: section
subject: права людини
  topic: keywords
subject: європейські стандарти прав людини
  topic: keywords
subject: державний кордон
  topic: keywords
subject: Державна прикордонна служба України
  topic: keywords
subject: європейські стандарти
  topic: keywords
subject: інтегроване управління державним кордоном України
  topic: keywords
subject: моніторинг дотримання прав людини
  topic: keywords
creator: Валентин ЗЬОЛКА
creator: Юлія СТЕПАНОВА
creator: Михайло КОРОЛЬ
creator: Наталія РАДЧЕНЯ
rights: Авторське право (c) 2026 Валентин ЗЬОЛКА, Юлія СТЕПАНОВА, Михайло КОРОЛЬ, Наталія РАДЧЕНЯ https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2026-03-30
publication date: 2026-03-30
starting page: 71
ending page: 85
doi: 10.37491/UNZ.109.5

Геополітичні стратегії сучасного Китаю в умовах трансформації світового порядку та їхні наслідки для України
type: item
description: Здійснено комплексний аналіз стратегій Китайської Народної Республіки, спрямованих на досягнення світового лідерства в умовах трансформації сучасного міжнародного порядку. Дослідження ґрунтується на міждисциплінарному підході та охоплює економічний, технологічний, геополітичний, безпековий та ідеологічний виміри глобальної політики КНР. Обґрунтовано, що китайська модель посилення міжнародного впливу має системний і довгостроковий характер та поєднує елементи державного стратегічного планування, ринкових механізмів і цілеспрямованої зовнішньої експансії. На основі аналізу стратегічних документів КНР, звітів провідних аналітичних центрів, статистичних і моніторингових даних, а також сучасних наукових публікацій, показано, що Китай реалізує багатовимірну стратегію глобального впливу. В економічній сфері стратегія «подвійного обігу» спрямована на одночасне зміцнення внутрішнього ринку та розширення зовнішніх економічних зв’язків, що закріплює КНР як одного з ключових акторів у глобальних ланцюгах створення доданої вартості. Особливу роль у цій стратегії відіграє ініціатива «Один пояс, один шлях» (Belt and Road Initiative), яка розглядається не лише як транспортно-інфраструктурний проєкт, а й як інструмент формування геоекономічного та політичного впливу Китаю на Азію, Африку, Європу та Латинську Америку. У технологічній сфері КНР демонструє суттєве просування в критично важливих галузях, зокрема: у сфері штучного інтелекту, телекомунікацій п’ятого покоління та нових енергетичних технологій. Окрему увагу приділено аналізу сучасного стану відносин між КНР та Європейським Союзом, які характеризуються поєднанням економічної взаємозалежності та стратегічного суперництва, що зростає. Показано, що ЄС дедалі частіше розглядає Китай не лише як торговельного партнера, а й як системного конкурента та джерело стратегічних викликів у сферах технологій, інвестиційної безпеки й нормативного впливу, що формує новий контекст взаємодії. Досліджуються наслідки зростання глобального впливу…
subject: Право
  topic: section
subject: світове лідерство
  topic: keywords
subject: зовнішня політика Китаю
  topic: keywords
subject: міжнародна безпека
  topic: keywords
subject: трансформація світового порядку
  topic: keywords
subject: національні інтереси України
  topic: keywords
creator: Надія СТЕНЬГАЧ
rights: Авторське право (c) 2026 Надія СТЕНЬГАЧ https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2026-03-30
publication date: 2026-03-30
starting page: 55
ending page: 70
doi: 10.37491/UNZ.109.4

Принцип найкращих інтересів дитини під час визначення її місця проживання в умовах воєнного стану
type: item
description: Визначено та надано характеристику принципу найкращих інтересів дитини під час визначення її місця проживання в умовах воєнного стану. Принцип найкращих інтересів дитини розкривається у широкому та вузькому сенсі. У широкому розумінні цей принцип застосовується до всіх правовідносин, у яких бере участь дитина, а ось у вузькому — лише до сімейних правовідносин. Наголошено, що не існує винятків у правовідносинах, у яких учасником є дитина, щодо застосування принципу найкращих інтересів дитини. Завжди варто використовувати індивідуальний підхід до потреб дитини під час визначення її місця проживання. При цьому можливість участі дитини у визначенні її найкращих інтересів не прив’язана до певного її віку, а залежить від свідомого розуміння обставин власного життя. Рішення щодо зміни місця проживання дитини має бути адаптовано до кожної дитини. Розглянута проблематика щодо примусової евакуації дітей. Ці правовідносини не належать до сфери сімейно-правових відносин через те, що є втручання держави для забезпечення безпеки, життя та здоров’я дитини. Визначено, що внаслідок воєнного стану справи щодо визначення місця проживання дитини вийшли за межі сімейно-правових спорів. Зроблено висновок, що місце проживання дитини є елементом її автономії. Тому це питання має чутливість та вимагає поваги при втручанні, яке можливе з боку батьків, інших членів сім’ї чи держави. Вторгнення в автономію дитини має супроводжуватися повагою до гідності, індивідуальності дитини, а тому може бути виправдано лише за наявності вагомих обставин, чинників щодо необхідності зміни проживання дитини. Тому під час визначення місця проживання дитини необхідно здійснювати оцінку того, як порушення звичного способу життя дитини, зокрема розлука з сім’єю, школою чи однолітками, може спричинити психологічний стрес, вплинути на загальний розвиток та соціальну адаптацію дитини. Тобто під час визначення нового місця проживання дитини мають визначатися вагомі переваги щодо такої зміни.
subject: Право
  topic: section
subject: місце проживання
  topic: keywords
subject: спори щодо дітей
  topic: keywords
subject: житло
  topic: keywords
subject: публічні інтереси
  topic: keywords
subject: сімейні права
  topic: keywords
subject: дитина
  topic: keywords
creator: Ольга АВРАМОВА
rights: Авторське право (c) 2026 Ольга АВРАМОВА https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2026-03-30
publication date: 2026-03-30
starting page: 44
ending page: 54
doi: 10.37491/UNZ.109.3

Оцінювання ефективності процесуально-правового регулювання: господарсько-процесуальний аспект
type: item
description: З урахуванням конституційних засад правосуддя та специфіки процесуального права розкривається сутність і зміст категорії «ефективність процесуально-правового регулювання». Визначено чинники, що зумовлюють ефективність процесуально-правового регулювання, та обґрунтовано їхню специфіку в господарсько-процесуальному вимірі. Розкрито роль суддівського розсуду і судового активізму в механізмі реалізації процесуальних норм та з’ясовано їхній вплив на ефективність господарського судочинства та рівень транзакційних витрат бізнесу. Приділено увагу аналізу ризиків та недоліків надмірного судового активізму для принципів правової визначеності, стабільності судової практики та ефективності процесуально-правового регулювання. Обґрунтовано сутність і основний зміст функціональної моделі господарського процесу як методологічної альтернативи нормативоцентричному підходу до організації судового розгляду. Визначено основні критерії оцінювання ефективності господарських процесуальних норм, орієнтовані на поєднання правових і економіко-правових показників, до яких належать результативність процесуально-правового регулювання, процесуальна економія, динамічність судового процесу, оптимальне зіставлення інтересів особи, суспільства і держави, судова практика, гарантованість реалізації процесуальних прав та адаптивність процесуально-правових норм. Сформульовані шляхи та способи підвищення ефективності процесуально-правового регулювання в господарському судочинстві, з урахуванням потреб стабільності господарського обороту та сучасних умов здійснення правосуддя в Україні. Підкреслюється, що ефективність господарських процесуально-правових норм має оцінюватися через сукупність взаємопов’язаних критеріїв, які відображають не лише нормативну досконалість процесуального регулювання, але і його фактичну дієвість, економічну доцільність та здатність забезпечувати баланс інтересів у сфері господарських відносин. Такий підхід дозволяє розглядати процесуально-правове регулювання як функціональний інс…
subject: Право
  topic: section
subject: ефективність процесуально-правового регулювання
  topic: keywords
subject: критерії оцінювання ефективності процесуально-правового регулювання
  topic: keywords
subject: суддівський розсуд
  topic: keywords
subject: судовий активізм
  topic: keywords
subject: судова практика
  topic: keywords
subject: господарський процес
  topic: keywords
subject: господарське судочинство
  topic: keywords
subject: функціональна модель господарського процесу
  topic: keywords
creator: Вікторія РЄЗНІКОВА
creator: Валентин ЩЕРБИНА
rights: Авторське право (c) 2026 Вікторія РЄЗНІКОВА, Валентин ЩЕРБИНА https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2026-03-30
publication date: 2026-03-30
starting page: 19
ending page: 43
doi: 10.37491/UNZ.109.2

Договори позики та зберігання як правова основа фінансової діяльності у Стародавньому Римі
type: item
description: Досліджено приватноправові договірні механізми, через які у Стародавньому Римі здійснювалася фінансова, зокрема так звана банківська, діяльність. Вихідною методологічною позицією є твердження про відсутність у римському праві самостійної інституційної системи банківського регулювання, що зумовлювало реалізацію фінансових операцій у межах класичних договірних конструкцій ius civile (цивільного права), доповнених інструментами ius honorarium (магістратського права) та ius praetorium (преторського права). Основна увага зосереджена на аналізі договорів позики (mutuum) та зберігання (depositum), які становили юридичне ядро фінансового посередництва у Римі. Розкрито правову природу та функціональні особливості договору depositum у класичній і некласичній формах, зокрема depositum irregulare, що широко застосовувався у практиці argentarii та дозволяв використовувати передані на зберігання грошові кошти. Проаналізовано договір mutuum як універсальну форму кредитування, яка забезпечувала перерозподіл акумульованих фінансових ресурсів і виступала основним інструментом активних операцій банкірів. Окрему увагу приділено ролі допоміжних договірних конструкцій (stipulatio, mandatum, societas), які забезпечували оформлення відсотків, платіжних доручень та спільної фінансової діяльності. Дослідження спирається на аналіз фрагментів Дигестів Юстиніана, що дозволяє простежити взаємодію ius civile та ius honorarium у регулюванні фінансових відносин, а також на сучасні історико-правові та економічні студії, присвячені діяльності римських банкірів. Обґрунтовується теза про те, що пробанківська практика у Стародавньому Римі функціонувала як сукупність приватноправових відносин, заснованих на принципі autonomia privata, а не як окрема публічно-правова інституція. Зроблено висновок, що саме гнучкість класичних договірних моделей дозволила інтегрувати складні фінансові операції в систему римського приватного права без формування спеціального банківського законодавства. Отримані результати ма…
subject: Право
  topic: section
subject: договір позики
  topic: keywords
subject: договір зберігання
  topic: keywords
subject: виконання зобов’язання
  topic: keywords
subject: фінансова діяльність
  topic: keywords
subject: послуги
  topic: keywords
subject: торговці
  topic: keywords
subject: правовідносини
  topic: keywords
subject: банки
  topic: keywords
subject: банківські практики
  topic: keywords
creator: Світлана ЛОЗІНСЬКА
creator: Жанна ЧОРНА
rights: Авторське право (c) 2026 Світлана ЛОЗІНСЬКА, Жанна ЧОРНА https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2026-03-30
publication date: 2026-03-30
starting page: 5
ending page: 18
doi: 10.37491/UNZ.109.1

Санкції у нормах про міжнародні злочини: між принципами законності та справедливості
type: item
description: Питання кримінальної відповідальності за міжнародні злочини виходить далеко за межі внутрішнього державного суверенітету. Створення Міжнародного кримінального суду (далі — МКС) стало відповіддю міжнародної спільноти на масові порушення прав людини, в першу чергу, як превентивний механізм, що буде гарантувати стабільність у питаннях міжнародного правосуддя та забезпечувати дотримання основних міжнародних норм. Водночас вторгнення рф на територію України стало яскравим прикладом зневажливого ставлення як до внутрішньодержавних задекларованих цінностей, так і щодо міжнародних загальновизнаних пріоритетів, відносин, договорів та зобов’язань, до історичного минулого та до світових здобутків загалом у боротьбі проти безкарності за найбільш тяжкі злочини. У цьому зв’язку особливе значення МКС має безпосередньо і для України не лише як засіб попередження, а й як карний механізм для гарантії притягнення до відповідальності винних. Проте виникає чимало питань у зв’язку із застосуванням такого додаткового механізму на національному рівні, які виходять за межі лише необхідності визначення протиправності діяння. У світлі вимог покарання за найбільш серйозні та масштабні порушення прав людини завжди стоїть завдання, з одного боку, досягнення справедливості для жертв жахливих злочинів, а з іншого — дотримання засад законності і рівності щодо тих, хто вчинив такі звірства, отже, дотримання принципів верховенства права. Тому питання покарання за міжнародні злочини набуває особливого змісту як у світлі превентивного впливу, так і у зв’язку з виконанням ним інших функцій. З метою виявлення проблем, що виникають при притягненні до відповідальності винних, здійснено комплексний аналіз теоретичних та прикладних питань крізь призму як міжнародних стандартів, так і вимог національного законодавства. Використовуючи значною мірою порівняльно-правовий метод, на основі аналізу міжнародних документів та відповідної міжнародної і національної практики, автори досліджують взаємодію принципу закон…
subject: Міжнародне право
  topic: section
creator: Світлана КУЧЕВСЬКА
creator: Володимир БУРДІН
rights: Авторське право (c) 2026
date: 2025-08-20
publication date: 2025-08-20
starting page: 59
ending page: 76
doi: 10.37491/UNZ.106.6

Економічний стан і форми господарської діяльності національних меншин Поділля в контексті політики коренізації у 1920–1930-х роках
type: item
description: Досліджено специфіку міжнаціональних відносин і повсякденного життя етнічних спільнот Поділля, що дає змогу оцінити практичні кроки партійно-державного керівництва 1920–1930-х рр. у сфері регулювання економічного життя регіону, зокрема єврейського та польського населення. Показано, що в межах політики коренізації радянська влада прагнула залучити національні меншини до активної участі в процесах соціалістичного будівництва. Зафіксовано трансформацію світоглядних орієнтацій польського населення щодо власної національної ідентичності, спричинену страхом репресій і дискримінаційних практик з боку держави. Висвітлено складні соціально-економічні умови існування значної частини єврейського населення міст і містечок Поділля. На матеріалах окремих округів простежено результати обстежень єврейського населення та формування його соціальної структури, яка суттєво різнилася за професійною належністю й рівнем матеріального забезпечення. Окремо охарактеризовано соціальну структуру польської національної меншини, основну масу якої становили незаможні та середняцькі верстви, тоді як лише незначну частину так званої «заградової шляхти» було віднесено до куркульського прошарку. Проаналізовано становлення кооперативних форм господарювання, зокрема сільськогосподарських колективів, зумовлене низькою землезабезпеченістю та нестачею робочої худоби в господарствах національних меншин. За цих умов виконавча влада Шепетівського округу розробляла рекомендації щодо впровадження колективного землекористування. Попри їх відсутність, в Острополі та Красилівському районі виникли перші єврейські артілі. Висвітлено причини конфліктних відносин між місцевим населенням і єврейськими колоністами, що виявлялися в соціальній напрузі, земельних конфліктах та насильницьких діях. Досліджено діяльність понад 85 національних сільськогосподарських артілей Поділля, що функціонували в умовах економічних труднощів, спричинених браком худоби, знарядь праці та обмеженою державною кредитною підтримкою. Значна част…
subject: Економіка
  topic: section
subject: національні меншини
  topic: keywords
subject: Центральна комісія національних меншин
  topic: keywords
subject: працевлаштування
  topic: keywords
subject: коренізація
  topic: keywords
subject: артілі
  topic: keywords
subject: кооперативи
  topic: keywords
creator: Леонід МІСІНКЕВИЧ
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-12-29
publication date: 2025-12-29
starting page: 86
ending page: 100
doi: 10.37491/UNZ.107.7

Методи встановлення радянської влади на Поділлі (1920–1921 рр.)
type: item
description: Висвітлено особливості встановлення радянського терору над територією регіону та механізми формування репресивного апарату влади, зокрема процес створення губернським революційним комітетом Подільської губернської надзвичайної комісії. Цей орган у координації з губернським революційним трибуналом розгорнув системну діяльність, спрямовану на пошук, нейтралізацію та фізичне знищення осіб і соціальних груп, кваліфікованих владою як «контрреволюційні елементи». Проаналізовано інструментарій утвердження нової влади, що передбачав широке застосування насильства, зокрема практику масових страт, примусові реквізиції. Окрему увагу приділено дослідженню соціально-політичних умов, за яких відбувалося стихійне формування збройних селянських загонів. Показано, що ці формування стали реакцією місцевого населення на репресивну політику влади та вступали у збройне протистояння з продовольчими загонами й підрозділами Червоної армії, перетворюючись на важливий чинник дестабілізації ситуації в регіоні. Проаналізовано запровадження спеціальних механізмів боротьби із селянським повстанським рухом, серед яких ключове місце посідали систематичне використання практики заручництва та послідовне розширення принципу колективної відповідальності населення. Ці заходи застосовувалися як інструмент тиску на громади з метою залякування, придушення опору та забезпечення безперебійного функціонування стратегічно важливих об’єктів, передусім залізничного транспорту й засобів зв’язку. Звернено увагу на функціонуванні інституту «відповідачів», який ґрунтувався на покладанні колективної відповідальності мешканців населених пунктів або районів за «бандитські» чи «повстанські» дії. Запровадження цієї системи мало показовий і публічний характер: у районах, оголошених владою «неблагонадійними», рішення ухвалювалися на загальних сільських зборах, що посилювало психологічний тиск на населення. Встановлено роботу надзвичайної «трійки», діяльність якої поширювалася на всю територію Поділля. Основними завданнями…
subject: Публічне управління
  topic: section
subject: надзвичайні комісії
  topic: keywords
subject: терор
  topic: keywords
subject: репресії
  topic: keywords
subject: «контрреволюційні елементи»
  topic: keywords
subject: заручництво
  topic: keywords
subject: інститут «відповідачів»
  topic: keywords
creator: Леонід МІСІНКЕВИЧ
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-08-13
publication date: 2025-08-13
starting page: 67
ending page: 80
doi: 10.37491/UNZ.105.5

Стандарт вмотивованості судових рішень про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у практиці Європейського суду з прав людини
type: item
description: Відповідно до українського кримінального процесуального законодавства (ч. 4 ст. 370 КПК України) вмотивованість судового рішення є обов’язковою умовою/складовою його законності й водночас однією з гарантій, покликаних забезпечувати цю законність. Вимога вмотивовувати судове рішення, яке є юридичною підставою для проведення огляду чи обшуку в житлі чи іншому володінні особи, і має своє окреме нормативне закріплення в українському національному законодавстві, зокрема у ч. 1 ст. 30 Конституції України та ст. 13 КПК України, і покликана гарантувати право особи на недоторканність житла. А у практиці Європейського суду з прав людини з інтерпретації положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. зафіксовано вияви порушення вимоги про вмотивованість процесуальних рішень про надання дозволу на проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи. Європейським судом з прав людини напрацьовані правові позиції — настанови щодо факторів, які забезпечують її дотримання. На підставі аналізу цих положень можна сконструювати стандарт вмотивованості судових рішень про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у практиці Європейського суду з прав людини. Узагальнено зміст цього стандарту, який полягає у такому: 1) факт наявності судового дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи сам по собі не забезпечує законності відповідного обмеження права особи на недоторканність її житла чи іншого володіння, оскільки не є достатньою гарантією від зловживань з боку державних органів під час проведення цієї слідчої дії; 2) навіть обґрунтоване, але невмотивоване судове рішення про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи не відповідає такому елементу законності, як необхідність відповідного правообмеження у демократичному суспільстві; 3) ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним правилам вмотивованості будь-якого судового рішення, за винятком вимоги дати відповідь на всі клю…
subject: Право
  topic: section
subject: практика ЄСПЛ
  topic: keywords
subject: вмотивованість судових рішень
  topic: keywords
subject: ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи
  topic: keywords
creator: Лариса БРИЧ
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-12-29
publication date: 2025-12-29
starting page: 81
ending page: 102
doi: 10.37491/UNZ.108.6

Економічна безпека: економіко-правові аспекти врегулювання та забезпечення в сучасних умовах
type: item
description: Досліджуються економіко-правові аспекти врегулювання та забезпечення економічної безпеки в сучасних умовах воєнних загроз та мультикриз. Обґрунтована необхідність формування нового комплексного підходу до забезпечення економічної безпеки, який поєднував би економічну, правову та інституційну складові, враховував би комплексний характер сучасних загроз і був би узгоджений із міжнародними стандартами. Поняття економічної безпеки, з економіко-правового погляду, визначено як стан захищеності національної економічної системи, її інституцій, суб’єктів господарювання та суспільства від внутрішніх і зовнішніх загроз, який забезпечує здатність економіки функціонувати стійко, передбачувано та безперервно, зберігати і нарощувати економічний потенціал, генерувати розвиток, інновації та конкурентоспроможність, а також забезпечувати стратегічні національні інтереси в умовах ризиків, криз та шоків, зокрема і воєнного характеру. Обґрунтовано, що такий стан досягається через комплекс економічних, правових, регуляторних, інституційних і організаційних механізмів, спрямованих на ідентифікацію, оцінювання, запобігання, мінімізацію та нейтралізацію загроз, а також на підтримання економічної стійкості (резильєнтності), здатності до адаптації, відновлення і розвитку. Встановлено, що сучасна українська наукова думка досить послідовно й цілком справедливо виходить із багаторівневої природи економічної безпеки: макрорівень — держава, мезорівень — регіони/галузі, мікрорівень — суб’єкти господарювання. Розкрито зміст кожного з рівнів системи економічної безпеки. Здійснена спроба надати відповідь на питання: навіщо, з погляду права, така градація економічної безпеки на рівні, яке її практичне значення для правової системи? Розмежовано такі суміжні економіко-правові категорії, як: «економічна безпека», «економічний ризик», «економічна загроза», «економічна стійкість» та «економічна обороноздатність». Запропоновано авторське доктринальне визначення кожному з цих понять. Запропоновано авторську мо…
subject: Право
  topic: section
subject: національна безпека
  topic: keywords
subject: економічна безпека
  topic: keywords
subject: національна економічна безпека
  topic: keywords
subject: система економічної безпеки
  topic: keywords
subject: макро-, мезо-, мікрорівні економічної безпеки
  topic: keywords
subject: економічні ризики
  topic: keywords
subject: економічні загрози
  topic: keywords
subject: економічна стійкість (резильєнтність)
  topic: keywords
subject: економічна обороноздатність
  topic: keywords
subject: механізм забезпечення економічної безпеки
  topic: keywords
subject: суб’єкт господарювання
  topic: keywords
subject: досвід та підходи ЄС
  topic: keywords
subject: напрями зближення правопорядків
  topic: keywords
subject: євроінтеграція
  topic: keywords
creator: Вікторія РЄЗНІКОВА
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-12-22
publication date: 2025-12-22
starting page: 57
ending page: 80
doi: 10.37491/UNZ.108.5

Модель управління психологічною безпекою і резильєнтністю в закладах освіти під час війни
type: item
description: Обґрунтовується необхідність розроблення інституційних підходів до управління психологічною безпекою та резильєнтністю в українських закладах освіти в умовах повномасштабної війни. Підґрунтям для дослідження стали емпіричні дані проєкту «At‑Risk Mental Health Support for Ukrainian Teachers & Students» («Підтримка ментального здоров’я в зоні ризику для українських педагогів та здобувачів освіти», коротка назва — «Освіта без стресу»), який реалізується за підтримки Відділу преси, освіти та культури Посольства США в Україні, що засвідчили суттєве погіршення психоемоційного стану учасників освітнього процесу, високу поширеність тривоги, стресу й депресивних проявів, «перцептивні розриви» між групами (адміністрація, педагоги, здобувачі, батьки), низький рівень користування психологічними сервісами та недостатню інституційну підтримку, що підсилило потребу у стандартизованих управлінських рішеннях. Метою статті є розроблення та представлення операційної моделі управління психологічною безпекою й резильєнтністю в закладах освіти під час війни на основі матеріалів посібника й навчального курсу «Освіта без стресу». Методологія дослідження включала кількісний аналіз емпіричних даних, якісний контент-аналіз 12-модульного посібника, зіставлення з сучасними підходами до кризового освітнього менеджменту та експертну валідацію моделі. У статті представлено авторську операційну модель «Освіта без стресу», що охоплює шість взаємопов’язаних компонентів: управління, ризики, люди, процеси, комунікація та вимірювання. На основі цієї моделі розроблено дорожню карту на 12 місяців (підготовка — пілотування — масштабування — інституціалізація), систему багаторівневих метрик (R1–R4) та управлінські рішення, спрямовані на зниження стресу, підвищення резильєнтності та зміцнення культури психологічної безпеки. Показано, що системний підхід, який поєднує політики, щоденні практики, рольові інтервенції та регулярне оцінювання, забезпечує значно вищу сталість позитивних змін порівняно з разовими з…
subject: Менеджмент
  topic: section
subject: конфлікти в освітньому середовищі
  topic: keywords
subject: ментальне здоров’я
  topic: keywords
subject: операційна модель управління
  topic: keywords
subject: психологічна безпека
  topic: keywords
subject: проєкт «Освіта без стресу»
  topic: keywords
subject: резильєнтність
  topic: keywords
subject: управління закладом освіти
  topic: keywords
creator: Марія БРАТКО
creator: Анна РОМАНОВА
rights: Авторське право (c) 0
date: 2025-12-18
publication date: 2025-12-18
starting page: 43
ending page: 56
doi: 10.37491/UNZ.108.4

Геоекономічні та інноваційні аспекти розвитку культурного туризму України в умовах підвищення резильєнтності
type: item
description: Актуальність дослідження зумовлена необхідністю посилення резильєнтності культурного туризму України в умовах зростальних геоекономічних ризиків, трансформації світових туристичних потоків і потреби інтеграції у глобальний культурно-туристичний простір. Культурний туризм стає одним із ключових факторів відновлення економіки, формування позитивного міжнародного іміджу та залучення інвестицій, що підсилює важливість інноваційного та геоекономічного підходів до його розвитку. Метою статті є наукове обґрунтування геоекономічних та інноваційних механізмів розвитку культурного туризму України в умовах підвищення резильєнтності та визначення стратегічних напрямів посилення його конкурентоспроможності на міжнародному ринку. Методологія дослідження включає системний підхід, аналіз і синтез наукових джерел 2020–2025 рр., методи порівняльного аналізу, статистичний аналіз даних UNWTO, ЮНЕСКО та Державного агентства розвитку туризму України, а також кейс-метод для оцінювання інноваційних практик цифровізації культурної спадщини. У результатах дослідження доведено, що VR/AR-технології, 3D-сканування, цифрові архіви, інтерактивні туристичні платформи та моделі віртуальної реконструкції підвищують доступність культурних об’єктів і пом’якшують наслідки воєнних та економічних криз. Підкреслено, що геоекономічна перспектива визначає культурний туризм як чинник міжнародної співпраці, транскордонної мобільності та залучення інвестицій. Виявлено, що інновації сприяють інтеграції України у світовий туристичний простір, посиленню її позицій у європейському геоекономічному середовищі та наближенню до міжнародних стандартів охорони й промоції спадщини. Встановлено, що синергія інноваційних технологій і геоекономічного підходу забезпечує стійкість культурного туризму, створює передумови для економічного зростання та формує умови для ефективного відновлення галузі. Запропоновані напрями розвитку можуть бути використані органами влади, туристичними операторами й культурними інституціями для стр…
subject: Туризм
  topic: section
subject: культурний туризм
  topic: keywords
subject: геоекономіка
  topic: keywords
subject: інновації
  topic: keywords
subject: цифровізація
  topic: keywords
subject: резильєнтність
  topic: keywords
subject: туристичний потенціал
  topic: keywords
creator: Алла ОХРІМЕНКО
creator: Маргарита БОЙКО
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-12-05
publication date: 2025-12-05
starting page: 27
ending page: 42
doi: 10.37491/UNZ.108.3

Місце міжнародного гуманітарного права в системі сучасного міжнародного права
type: item
description: Здійснено теоретичне та практичне осмислення міжнародного гуманітарного права як частини міжнародного публічного права. Проведено кореляцію міжнародного гуманітарного права із суміжними галузями міжнародного права, такими як: міжнародне кримінальне право та міжнародне право захисту прав людини. Згадуються основні принципи міжнародного гуманітарного права в контексті розбору підходів до його розуміння на сучасному етапі правого розвитку як jus in bello із зверненням до попередніх визначень. Проаналізовано визначення міжнародного гуманітарного права в контексті аналізу балансу між двома його основними принципами — воєнною необхідністю та гуманністю. Проведено розмежування міжнародного гуманітарного права із міжнародним правом захисту прав людини. Досліджено наукові підходи до розуміння взаємозв’язку та взаємовпливу міжнародного гуманітарного права та міжнародного права захисту прав людини за принципом компліментарності та спорідненості. Відтак виявлено відмінності між міжнародним гуманітарним правом та міжнародним захистом прав людини. Проаналізовано приклади практичного розмежування вказаних галузей міжнародного публічного права на сучасному етапі за принципом lex specialis. З’ясовано майбутні тенденції подальшого взаємного розвитку міжнародного гуманітарного права та міжнародного права захисту прав людини. Досліджено вплив міжнародного кримінального права на міжнародне гуманітарне право. Встановлено, що галузь міжнародного кримінального права доповнює галузь міжнародного гуманітарного права у випадку необхідності практичного застосування норм міжнародного кримінального права при призначенні покарання за діяння, що підпадають під дію заборонних норм міжнародного гуманітарного права. Систематизовано підходи до інтегрованості елементів системи міжнародного публічного права.
subject: Право
  topic: section
subject: міжнародне гуманітарне право
  topic: keywords
subject: міжнародне кримінальне право
  topic: keywords
subject: міжнародне право захисту прав людини
  topic: keywords
subject: основоположні права та свободи людини і громадянина
  topic: keywords
subject: збройний конфлікт
  topic: keywords
subject: воєнний злочин
  topic: keywords
creator: Вікторія ДЗЮБА
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-06-12
publication date: 2025-06-12
starting page: 14
ending page: 25
doi: 10.37491/UNZ.106.2

Особливості реформування лісового законодавства у післявоєнний період в Україні
type: item
description: Вивчаються правові проблеми щодо реформування лісового законодавства в Україні, актуальність яких зумовлена потребою його вдосконалення на сьогодні й у післявоєнний період з метою відновлення та збереження природного потенціалу лісового фонду держави та екосистеми лісів України для екологічного добробуту країни в майбутньому. Аналізується інформація з офіційних джерел та наводяться статистичні дані щодо екологічного становища лісів України, яке нині є вкрай критичним у зв’язку із війною. Сотні тисяч гектарів лісів в Україні є знищеними і непридатними для існування в них тваринного та рослинного світу. Землі таких лісів вкриті воронками, які утворилися внаслідок вибухів мін, бомб, ракет та інших військових боєприпасів, що нищать повністю лісову екосистему. Ґрунтовий покрив лісів на територіях, де відбуваються військові дії і на прилеглих ділянках є еродованим. Вивчаються та аналізуються нормативно-правові акти у сфері лісових відносин, які спрямовані на реформування останніх. Основуючись на аналізі законодавчої бази у сфері ведення лісового господарства зазначається про низку юридичних прогалин у ній. Одним з ключових моментів, що пропонується, є необхідність створення програми розмінування, відновлення, охорони, захисту та раціонального використання лісових ресурсів у державі шляхом розроблення окремого розділу «Державно-правова політика лісів України» у Лісовому кодексі України. Така програма повинна стати дорожньою картою для забезпечення екологічного добробуту лісів України та для сталого лісокористування в майбутньому відповідно до вимог Європейського Союзу. Також висловлюються пропозиції щодо доповнення Лісового кодексу України певними нормами, які врегульовували б правовідносини щодо консервації, рекультивації земель лісогосподарського призначення України, а також впровадження обліку й моніторингу біорізноманіття в лісах. Доречною є розробка на регіональних рівнях місцевих «районних та обласних» програм відновлення лісів. Вкрай важливим кроком на законодавчому…
subject: Право
  topic: section
creator: Анна МІСІНКЕВИЧ
rights: Авторське право (c) 0
date: 2025-12-13
publication date: 2025-12-13
starting page: 75
ending page: 85
doi: 10.37491/UNZ.107.6

Якість судових рішень господарських судів та її вплив на забезпечення єдності судової практики
type: item
description: Досліджено критерії оцінювання, гарантій та принципів якості судових рішень господарських судів, а також досліджено вплив якості судових рішень на забезпечення єдності судової практики. Запропоновано дефініцію якості рішення господарського суду як інтегральної правової характеристики результату здійснення правосуддя в господарських спорах, що відображає ступінь відповідності змісту, форми та мотивування судового рішення вимогам законності, обґрунтованості, справедливості, передбачуваності, зрозумілості, послідовності та узгодженості з єдиною (усталеною) судовою практикою, забезпечує реалізацію принципу верховенства права і гарантує ефективний судовий захист прав та законних інтересів учасників господарських правовідносин. Обґрунтовано, що єдність судової практики в господарському судочинстві — це стан узгодженості, послідовності та стабільності правозастосовної діяльності господарських судів усіх рівнів, який забезпечує однакове тлумачення та застосування норм господарського, цивільного і процесуального законодавства в подібних правовідносинах, сприяє передбачуваності судових рішень, формує правову визначеність у сфері господарських відносин та зміцнює довіру суб’єктів господарювання до судової влади. Має подвійну природу: процесуально-правову, яка забезпечується інституційними механізмами; змістовно-логічну, що виявляється в послідовності аргументації, мотивуванні рішень, логічній узгодженості правових висновків, тобто як судових актів. Окреслено межі між поняттям якості судового рішення і такими поняттями, як: законність судового рішення, обґрунтованість судового рішення, справедливість судового рішення, легітимність судового рішення та ефективність судового рішення. Запропоновано систему похідних (другорядних) мікропринципів, що конкретизують, як саме загальні засади господарського судочинства реалізуються у структурі та змісті судового рішення господарського суду. Розкрито систему гарантій та здійснено аналіз системи критеріїв оцінювання якості судових рішень го…
subject: Право
  topic: section
subject: господарський процес
  topic: keywords
subject: господарське судочинство
  topic: keywords
subject: судове рішення
  topic: keywords
subject: рішення суду
  topic: keywords
subject: рішення господарського суду
  topic: keywords
subject: якість судових рішень
  topic: keywords
subject: якість рішення господарського суду
  topic: keywords
subject: критерії якості судових рішень
  topic: keywords
subject: гарантії якості судових рішень
  topic: keywords
subject: процесуальні принципи
  topic: keywords
subject: судова практика
  topic: keywords
subject: єдність судової практики
  topic: keywords
subject: стандарти мотивування
  topic: keywords
subject: верховенство права
  topic: keywords
subject: стандарти правосуддя
  topic: keywords
creator: Вікторія РЄЗНІКОВА
rights: Авторське право (c) 0
date: 2025-12-08
publication date: 2025-12-08
starting page: 50
ending page: 74
doi: 10.37491/UNZ.107.5

Громадська участь у формуванні та реалізації стратегії національної безпеки України
type: item
description: Аналізується громадська участь у формуванні та реалізації стратегії національної безпеки України, а також окреслено проблем і перспектив розвитку у цій сфері. Узагальнено поняття громадської участі. Наголошується, що громадська участь є процесом, за допомогою якого громадяни залучаються до процесів прийняття публічно-управлінських рішень, розробки політики, планування та реалізації проєктів, які впливають на їхнє життя та суспільство в цілому. Окреслено правові та законодавчі основи громадської участі у формуванні та реалізації стратегії національної безпеки України. Розкрито роль громадських організацій, аналітичних центрів та експертних груп, які займаються моніторингом питань національної безпеки, серед яких виділено такі: Центр досліджень армії, конверсії та роззброєння, фонд «Повернись живим» (з 2024 року Центр ініціатив ПЖ), «Центр Медіареформи» (StopFake), Інститут інформаційної безпеки, Центр громадянських свобод, «Громадський комітет національної безпеки України». Описано низку діалогових платформ обговорення питань національної безпеки. Зокрема, на місцевому рівні виділено групове обговорення, фокус-групу, вуличне опитування, дослідницьку прогулянку, відкриту зустріч, майстерню ідей (воркшоп). Аналіз наукової літератури дозволив виокремити рівні громадської участі та їхні впливовості, зокрема: І — маніпулювання, ІІ — терапія, ІІІ — інформування, IV — консультування, V — врахування думки, VI — партнерство, VII — делегування повноважень, VIII — громадське керування. При цьому наголошено на трьох останніх рівнях, для яких характерна реальна (дієва) участь громадян у процесі планування, прийняття та реалізації публічно-управлінських рішень у формах партнерської участі, референдумів тощо. Проведено аналіз ключових проблем громадської участі у формуванні та реалізації стратегії національної безпеки України, а саме: недостатня прозорість процесів, обмежені можливості для залучення, низький рівень обізнаності громадськості, відсутність ефективних механізмів зворот…
subject: Публічне управління
  topic: section
subject: національна безпека
  topic: keywords
subject: громадська участь
  topic: keywords
subject: стратегія національної безпеки України
  topic: keywords
subject: громадські організації
  topic: keywords
creator: Сергій ГОРЄЛИЙ
rights: Авторське право (c) 0
date: 2025-11-11
publication date: 2025-11-11
starting page: 14
ending page: 26
doi: 10.37491/UNZ.108.2

Систематизація недержавних суб’єктів запобігання злочинності в Україні
type: item
description: Осмислено необхідність впорядкування та систематизації недержавних суб’єктів запобігання злочинності задля розуміння їхньої ролі та способів участі у запобіжній діяльності. Досліджено взаємозв’язок функціональних можливостей недержавних суб’єктів запобіжної діяльності та їхнього місця в системі недержавних суб’єктів запобігання злочинності загалом. Проаналізовано наукові підходи до систематизації суб’єктів запобігання злочинності, розгляд науковцями їх як перелік окремих суб’єктів, так і об’єднання в цілісну систему. Аргументовано важливість та доцільність застосування системного підходу до вирішення питання місця недержавних суб’єктів запобігання злочинності у загальній структурі запобігання злочинності в Україні. Визначено, що сфера впливу недержавних суб’єктів запобігання злочинності значно ширша за державний вплив, а способи здійснення діяльності різноманітніші та гнучкіші. Висвітлено проблеми та перспективи систематизації суб’єктів недержавного сектору у сфері запобігання злочинності. Надано рекомендації щодо вдосконалення законодавчого регулювання та захисту можливостей недержавних суб’єктів у сфері запобігання злочинності. Проведено кореляцію забезпечення правової бази та організаційних засад діяльності недержавних суб’єктів запобігання злочинності на рівні з державними суб’єктами та ефективності їх діяльності. Запропоновано перший етап у законодавчому забезпеченні як проведення систематизації недержавних суб’єктів запобігання злочинності. Доведено, що під час здійснення систематизації недержавних суб’єктів запобігання злочинності, розподілу їхньої компетенції мають застосовуватися напрацьовані в актуальних сучасних наукових джерелах критерії та методи. З’ясовано подальші кроки до здійснення систематизації недержавних суб’єктів запобігання злочинності та включення їх до загальної системи суб’єктів, що здійснюють запобіжну діяльність. Запропоновано пріоритетні напрямки для подальшого розвитку недержавного сектору в Україні та можливість включення недержавних с…
subject: Право
  topic: section
subject: недержавні суб'єкти запобігання злочинності
  topic: keywords
subject: запобігання злочинності
  topic: keywords
subject: систематизація суб'єктів запобігання злочинності
  topic: keywords
subject: громадські організації
  topic: keywords
subject: неурядові організації
  topic: keywords
subject: класифікація суб'єктів
  topic: keywords
creator: Анна БЄЛЯКОВА
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-11-11
publication date: 2025-11-11
starting page: 40
ending page: 49
doi: 10.37491/UNZ.107.4

Василь Топольницький у контексті становлення українського кооперативного руху в Канаді
type: item
description: Вивчається особистість Василя Топольницького — ідеолога, фундатора та організатора українського кооперативного й кредитового руху в Канаді першої половини ХХ ст. Висвітлено його життєвий шлях, соціальне середовище становлення та основні чинники формування світогляду, які зумовили його активну позицію в українському громадському житті за океаном. Проаналізовано участь В. Топольницького у розвитку кооперативних ідей серед українських емігрантів, його розуміння кооперації як дієвого засобу економічної самодопомоги, соціальної інтеграції та національного утвердження. Визначено внесок створених ним кооперативних структур у зміцнення економічних, культурних і національних засад українства в Канаді. Особливу увагу приділено заснуванню В. Топольницьким перших українських кредитових спілок, зокрема спілки «Карпатія», що стала осередком не лише фінансової підтримки громади, а й культурно-просвітницької діяльності. Проаналізовано механізми організації та управління кооперативними установами, принципи фінансової відповідальності, довіри й взаємопідтримки, які він послідовно втілював у практиці. Окреслено вплив економічної кризи 1929–1930-х років на кооперативний рух та роль В. Топольницького у його відновленні й адаптації до нових суспільних умов. Наголошено на лідерських якостях і комунікативному таланті В. Топольницького, його здатності об’єднувати громаду довкола спільних національних і соціально-економічних цілей. Висвітлено його діяльність як публіциста, редактора та громадського діяча, який через пресу формував суспільну думку, популяризував ідеї кооперації та сприяв зміцненню почуття солідарності серед українців Канади. Показано, що його діяльність мала не лише економічне, а й світоглядне значення, утверджуючи ідею активного громадянства, праці на спільне благо та відповідальності перед нацією. Зроблено висновок про вагомий внесок В. Топольницького в історію українського кооперативного руху та розвиток громадського життя українців у Канаді. Підкреслено потребу подальшого…
subject: Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок
  topic: section
subject: Василь Топольницький
  topic: keywords
subject: кооперативний рух
  topic: keywords
subject: кредитівка
  topic: keywords
subject: «Калина»
  topic: keywords
subject: «Карпатія»
  topic: keywords
subject: українська діаспора
  topic: keywords
subject: Канада
  topic: keywords
subject: Українська стрілецька громада
  topic: keywords
subject: Українське національне об’єднання
  topic: keywords
creator: Наталія КУЛІШ
rights: Авторське право (c) 0
date: 2025-11-10
publication date: 2025-11-10
starting page: 4
ending page: 13
doi: 10.37491/UNZ.108.1

Переосмислення методології цивільного процесуального права в умовах глобальної інтеграції та диджиталізації судочинства
type: item
description: Глобальні процеси міжнародної інтеграції та поглиблення транскордонного співробітництва, а також диджиталізація судочинства вимагає переосмислення змісту методології цивільного процесуального права та її структури. Методологія цивільного процесуального права, що застосовується сьогодні, не здатна повною мірою розкрити предмет дослідження у всьому його різноманітті та цілісності, оскільки є дещо застарілою і не враховує саморозвитку процесуального права та сучасних суспільних реалій. Це на практиці призводить до чисельних проблем, які створюють методологічно невиправдані новації в цивільному процесуальному праві. Метою дослідження є визначення структури та особливостей методології цивільного процесуального права на сучасному етапі розвитку юридичної науки. Для досягнення вищевказаної мети використовувалися всі методи наукового пізнання. Підкреслено, що найбільш релевантним потребам сучасної правової науки є плюралістичний підхід до структури методології наукового пізнання, відповідно до якого нівелюються ієрархічні зв’язки між методологіями, методиками та методами, зважаючи на самоцінність кожної конкретної методології, методики, методу окремо і в поєднанні з іншими. На підставі аналізу напрацювань доктрини (в т.ч. правової) та практичного досвіду автора в цивільній процесуальній діяльності визначено, що методологія науки цивільного процесуального права — це система методів, які використовуються для отримання нових, удосконалення і доповнення наявних знань про об’єкти, що становлять предмет наукового пізнання науки цивільного процесуального права. Структура методології цивільного процесуального права включає загальнонаукові, загальноправові, спеціальні (спеціально-правові) та інноваційні методи дослідження (методологічні новації). Загалом, стрімкий розвиток цифрових технологій та інші трансформаційні процеси в українському суспільстві та праві, спричинені війною, обумовлюють необхідність ревізії методології правової доктрини в цілому та цивільного процесуального прав…
subject: Право
  topic: section
subject: метод
  topic: keywords
subject: методологія
  topic: keywords
subject: методологічні новації
  topic: keywords
subject: наука
  topic: keywords
subject: наукове дослідження
  topic: keywords
subject: цивільне процесуальне право
  topic: keywords
subject: цивільне судочинство
  topic: keywords
subject: диджиталізація
  topic: keywords
subject: штучний інтелект
  topic: keywords
creator: Надія БОНДАРЕНКО-ЗЕЛІНСЬКА
rights: Авторське право (c) 2025
date: 2025-11-10
publication date: 2025-11-10
starting page: 29
ending page: 39
doi: 10.37491/UNZ.107.3

Захист прав інтелектуальної власності у сфері обігу криптовалют на цифрових ринках
type: item
description: Досліджено правові, технологічні та міжнародні аспекти захисту прав інтелектуальної власності у сфері обігу криптовалют, зокрема Bitcoin та Ethereum, USDT на цифрових ринках. Розглянуто особливості перспективного правового регулювання обороту криптовалютних активів на цифрових ринках. Визначено необхідність утворення окремого правового режиму для визначеного виду криптовалюти, що відрізняється від правового регулювання грошового, валютного обігу, обороту цінних паперів та інших видів активів. Стрімка легалізація криптовалют у провідних юрисдикціях сприяє зростанню обсягів активів на цих ринках та відповідно постає необхідність запровадження та удосконалення правового регулювання та патентного захисту прав інтелектуальної власності. Важливим є розуміння, що якщо безпосередньо код охороняється авторським правом, то технологічні рішення можуть бути об’єктами патентного права за умови відповідності критеріям патентоздатності. На міжнародному рівні та в провідних країнах світу зміст нормативного регулювання та практика правозастосування свідчить про патентоспроможність блокчейн-технологій. Досліджуються правові аспекти патентного захисту криптовалют та блокчейн-технологій у контексті розвитку цифрової економіки й формування цифрових ринків. Проаналізовано межі визнання криптовалют або пов’язаних із ними технологічних рішень як об’єктів патентного права, а також визначено основні бар’єри на цьому шляху, пов’язані з децентралізованістю та анонімністю криптовалютного обороту, його транскордонним характером, складністю доказування винахідницького рівня через відкритий характер багатьох блокчейн-розробок, невизначеністю правового статусу криптовалюти в більшості країн і безпосередніх об’єктів патентування в криптовалютному середовищі, швидкоплинністю інновацій у сфері цифрових фінансів. Визначено напрями розвитку регулятивного впливу в сфері патентування блокчейн-рішень, перспективи адаптації українського законодавства до викликів цифрових ринків, його гармонізації з нормами …
subject: Право
  topic: section
subject: криптовалюта
  topic: keywords
subject: блокчейн
  topic: keywords
subject: Bitcoin
  topic: keywords
subject: Ethereum
  topic: keywords
subject: USDT
  topic: keywords
subject: смартконтракти
  topic: keywords
subject: інтелектуальна власність
  topic: keywords
subject: патентно-правовий захист
  topic: keywords
subject: цифрові ринки
  topic: keywords
creator: Валерій ПОЛЮХОВИЧ
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-10-29
publication date: 2025-10-29
starting page: 4
ending page: 19
doi: 10.37491/UNZ.107.1

Правова охорона творів, згенерованих системами штучного інтелекту
type: item
description: Досліджуються найбільш перспективні моделі правової охорони творів, створених штучним інтелектом (ШІ), з урахуванням особливостей авторського права і технологічного прогресу. Встановлено, що внаслідок антропоцентричного підходу до питання авторства чинне законодавство більшості країн не забезпечує правової охорони творів, згенерованих системами ШІ. Водночас навіть концепція творів, згенерованих комп’ютером, запроваджена в законодавстві деяких держав, не здатна повністю розв’язати складні питання, пов’язані зі створенням творів за участю ШІ, хоча й передбачає надання авторського права тим, хто розробляє та експлуатує системи ШІ. На противагу цьому інша концепція, запропонована щодо творів, створених ШІ, розглядає такі твори як суспільне надбання. Вона може бути корисною для суспільства загалом, але невигідною для осіб, які створюють і використовують системи ШІ. Також проаналізовано нову концепцію «електронних осіб», яка передбачає надання правосуб’єктності автономним системам ШІ. Відзначається, що цей новий підхід є досить гнучким, оскільки дозволяє наділяти саму систему авторським правом і водночас дає можливість її власнику контролювати реалізацію такого права. Однак може пройти певний час, перш ніж ця концепція буде остаточно визнана та реалізована на рівні законодавства. Більше того, її реалізація може вимагати досягнення наступного етапу розвитку ШІ — штучного загального інтелекту (AGI — Artificial General Intelligence). Звертається увага на те, що в законодавстві України вже є норми, спрямовані на регулювання суспільних відносин щодо об’єктів, згенерованих системами ШІ. На них поширюється право особливого роду (sui generis). Однак таке право поширюється лише на неоригінальні об’єкти і не включає особистих немайнових прав. У зв’язку з цим, відзначається недостатність такого правового регулювання і необхідність пошуку шляхів його вдосконалення з урахуванням технологічного розвитку ШІ та досвіду правового регулювання відповідних суспільних відносин у провідних кра…
subject: Право
  topic: section
subject: штучний інтелект (ШІ)
  topic: keywords
subject: інтелектуальна власність
  topic: keywords
subject: авторське право
  topic: keywords
subject: твори, створені ШІ
  topic: keywords
subject: правосуб’єктність
  topic: keywords
subject: електронна особа
  topic: keywords
creator: Юрій БУРИЛО
rights: Авторське право (c) 2025
date: 2025-10-29
publication date: 2025-10-29
starting page: 20
ending page: 28
doi: 10.37491/UNZ.107.2

Економічний аналіз застосування штучного інтелекту в державному управлінні в Україні
type: item
description: Проведено всебічний економічний аналіз потенціалу застосування штучного інтелекту в системі державного управління України. З позицій теорії публічних фінансів та економіки, увагу зосереджено на ключових вигодах: автоматизації рутинних адміністративних процедур, зростанні продуктивності державних служб, підвищенні прозорості процесів для мінімізації корупційних ризиків, а також удосконаленні якості та персоналізації публічних послуг за допомогою машинного навчання. Методологічно дослідження базується на аналізі витрат і вигод (Cost-Benefit Analysis), порівнянні української практики з міжнародним досвідом європейських країн, а також на SWOT-аналізі й сценарному прогнозуванні для оптимістичного, базового та песимістичного розвитку подій. У ході порівняльного вивчення розглянуто різні моделі організації проєктів цифрової трансформації, що дозволяє виокремити інституційні й фінансові передумови ефективного запуску ШІ-систем. Окрема присвячено увагу інвестиційній політиці: вдосконаленню цифрової інфраструктури (національні дата-центри, хмарні сервіси, високошвидкісний доступ до мережі) та цілеспрямованому розвитку людського капіталу через підготовку фахівців із ШІ. Аналіз національних викликів включає проблему цифрової нерівності в сільських регіонах, застарілість держреєстрів, посилені кіберризики в умовах воєнного стану і тенденцію відтоку ІТ-кадрів за кордон. Розглянуто й етичні та правові аспекти — питання гармонізації національного законодавства з положеннями Європейського акта про штучний інтелект та забезпечення відповідального використання алгоритмів. На основі зібраних даних сформульовано практичні рекомендації: створення спеціалізованого фонду підтримки інновацій у сфері ШІ, запровадження податкових пільг для стартапів та ІТ-компаній, розробка єдиної інтегрованої платформи держданих із вбудованими аналітичними інструментами ШІ, організація регіональних центрів компетенцій і проведення незалежного етичного та економічного аудиту алгоритмічних систем. Підкреслюєть…
subject: Публічне управління
  topic: section
subject: штучний інтелект
  topic: keywords
subject: державне управління
  topic: keywords
subject: економічний аналіз
  topic: keywords
subject: цифрова трансформація
  topic: keywords
subject: ефективність управління
  topic: keywords
subject: корупція
  topic: keywords
subject: інвестиції
  topic: keywords
subject: цифрова нерівність
  topic: keywords
subject: євроінтеграція
  topic: keywords
subject: післявоєнне відновлення
  topic: keywords
creator: Олександр ОРЛОВ
creator: Артур ДУДНІЧЕНКО
creator: Костянтин ГАМКРЕЛІДЗЕ
creator: Лариса ШУЛЬГА
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-07-04
publication date: 2025-07-04
starting page: 37
ending page: 53
doi: 10.37491/UNZ.105.3

Досвід зарубіжних країн щодо впровадження цифрових технологій в управлінні відходами
type: item
description: Проаналізовано зарубіжний досвід впровадження цифрових технологій в управлінні відходами та визначено потенціал їх адаптації для України. Дослідження охоплює країни з різним рівнем економічного розвитку та різноманітними технологічними рішеннями, що забезпечує широкий спектр підходів до управління відходами. Проведено аналіз прикладів обраних країн на основі звітів Global Waste Management Outlook 2024, What a Waste 2.0 Update, Європейської агенції з довкілля 2024 року. Основна увага приділяється технологіям інтернету речей (IoT), штучного інтелекту (ШІ), блокчейну, великих даних (Big Data) та мобільних додатків, їхнім основним напрямам використання в управлінні відходами, кількісним результатам, а також інституційним і фінансовим механізмам впровадження. Для моніторингу наповненості контейнерів, сортування відходів, оптимізації логістики та екологічного моніторингу застосовується технологія IoT. Наприклад, у Барселоні (Іспанія) IoT-контейнери скоротили частоту вивозу відходів на 20–50 %, зменшивши викиди CO2, а в Сінгапурі IoT-системи з GPS-трекерами знизили транспортні витрати на 15 % та заощадили $2 млн щорічно. ШІ використовується для автоматизації сортування (Токіо, Японія: точність 95 %, зростання переробки пластику на 30 %) та оптимізації логістики й переробки (Мюнхен, Німеччина: переробка 65 % відходів, економія €5 млн щорічно). Блокчейн забезпечує прозорість ланцюга переробки, як у Китаї, де платформа AntChain відстежує 1,2 млн тонн пластику, скорочуючи нелегальне скидання на 12 %. Big Data сприяє прогнозуванню обсягів відходів і оптимізації процесів, як у США (Rubicon Global), а мобільні додатки, такі як: Recycle Coach (Канада/США) чи TrashOut (Словаччина/Чехія), — підвищують залученість громадян до сортування та екологічних ініціатив. В Україні, де управління відходами ускладнене через війну та обмежені ресурси, адаптація цих технологій має значний потенціал. Пропонується пілотне впровадження IoT-датчиків у містах, розширення функціоналу додатку «Сортуй» ш…
subject: Публічне управління
  topic: section
subject: цифрові технології
  topic: keywords
subject: управління відходами
  topic: keywords
subject: інтернет речей (IoT)
  topic: keywords
subject: учний інтелект (ШІ)
  topic: keywords
subject: блокчейн
  topic: keywords
subject: великі дані (Big Data)
  topic: keywords
subject: мобільні додатки
  topic: keywords
subject: оптимізація логістики
  topic: keywords
subject: сортування відходів
  topic: keywords
subject: прозорість переробки
  topic: keywords
subject: екологічний моніторинг
  topic: keywords
creator: Микола ВАВРИЩУК
rights: Авторське право (c) 0
date: 2025-07-10
publication date: 2025-07-10
starting page: 54
ending page: 66
doi: 10.37491/UNZ.105.4

Правові особливості проведення рекультивації земель в Україні в період відбудови
type: item
description: Досліджуються правовідносини з рекультивації земель після підписання міжнародної угоди між Україною та США щодо видобутку корисних копалин та мінералів з надр України. Аналізується екологічна ситуація земель України, які є деградованими, пошкодженими та забрудненими як унаслідок військових дій, так і в результаті антропогенного навантаження на них. Науковцем аналізується сучасне українське земельне, гірниче та екологічне законодавство, яке пов’язане з рекультиваційними правовідносинами. Також вивчається міжнародно-правовий досвід законодавчого забезпечення проведення рекультивації на земельних ділянках, які постраждали після видобутку корисних копалин, а саме у країнах ЄС, та пропонується запозичення розроблення й прийняття загальнодержавної програми щодо охорони та рекультивації ґрунтів на державному рівні. Саме такий нормативно-правовий документ у ключі підписання міжнародної угоди між США та Україною зможе забезпечити пріоритет вимог екологічної безпеки та раціональне використання й охорону земель відповідно до положень земельного законодавства і цілей сталого розвитку України в майбутньому після відбудови нашої держави. У статті пропонуються зміни до податкового законодавства України щодо встановлення пільгових умов оподаткування земельних ділянок, які після гірничодобувних робіт є деградованими, пошкодженими та забрудненими і потребують рекультивації, шляхом поетапного відновлення їхньої ландшафтної структури. Такий правовий механізм забезпечить зменшення фінансового навантаження на інвесторів та буде виступати певною гарантією щодо ефективного відновлення таких земель. В аспекті інвестиційної привабливості українських земель для інвесторів щодо видобутку корисних копалин та подальшого відновлення таких земельних угідь шляхом проведення рекультивації пропонується на законодавчому рівні запровадити краудінвестінг як ефективний економічний механізм зовнішніх капіталовкладень у наші земельні ресурси. Він широко використовується у країнах ЄС як економіко-правовий м…
subject: Право
  topic: section
subject: земля
  topic: keywords
subject: земельна ділянка
  topic: keywords
subject: охорона та відновлення земель
  topic: keywords
subject: рекультивація земель
  topic: keywords
subject: міжнародна угода
  topic: keywords
subject: оподаткування земель
  topic: keywords
subject: краудінвестінг
  topic: keywords
subject: деградація земель
  topic: keywords
subject: пошкодження земель
  topic: keywords
subject: програма охорони та рекультивації ґрунтів
  topic: keywords
creator: Анна МІСІНКЕВИЧ
rights: Авторське право (c) 2025
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
starting page: 49
ending page: 58
doi: 10.37491/UNZ.106.5

Національний банк України як учасник судового процесу
type: item
description: Метою статті поставлено визначити, в якому процесуальному статусі Національний банк України може брати участь у справах, що розглядаються в порядку адміністративного, цивільного та господарського судочинства, а також виробити науково обґрунтовані пропозиції щодо удосконалення чинного законодавства, що регулює діяльність Національного банку України. Встановлено, що правильне визначення процесуального статусу Національного банку України ускладнюється його множинною правовою природою, адже він може бути учасником судової справи і діяти від свого імені як суб’єкт владних повноважень або як учасник цивільних правовідносин чи правовідносин у сфері господарювання, а також виступати в судовому процесі від імені держави в особі Національного банку України як відповідного органу державної влади згідно із його компетенцією. Тому в кожному конкретному випадку слід виходити із суті спірних правовідносин, із того, який суб’єкт є їхнім безпосереднім учасником і які його права та обов’язки випливають із цих правовідносин. Під час визначення суб’єкта, який відшкодовуватиме шкоду, завдану Національним банком України (його посадовими (службовими) особами), слід виходити із природи правовідносин, якими буде обумовлюватися звернення до судової інституції за захистом. У випадку, коли вимоги пов’язані із діяльністю Національного банку України як органу державної влади, в їхню основу буде покладено ст.ст. 1167, 1173–1175 ЦК України; якщо ж такі вимоги пред’являються до Національного банку України як учасника цивільних правовідносин або правовідносин у сфері господарювання, слід керуватися ст.ст. 1166, 1167, 1172 ЦК України. Також, із огляду на множинну правову природу Національного банку України, має вирішуватися питання про оскарження рішення, дії чи бездіяльності самого Національного банку України або його посадових і службових осіб і залучених експертів. В адміністративному, цивільному і господарському судочинстві Національний банк України може бути наділений одним із таких процесуальни…
subject: Право
  topic: section
subject: судовий процес
  topic: keywords
subject: цивільне судочинство
  topic: keywords
subject: господарське судочинство
  topic: keywords
subject: адміністративне судочинство
  topic: keywords
subject: учасник судового процесу
  topic: keywords
subject: учасник справи
  topic: keywords
subject: процесуальний статус
  topic: keywords
subject: позивач
  topic: keywords
subject: відповідач
  topic: keywords
subject: Національний банк України
  topic: keywords
creator: Світлана БИЧКОВА
creator: Андрій ЦВЄТКОВ
rights: Авторське право (c) 2025
date: 2025-06-23
publication date: 2025-06-23
starting page: 36
ending page: 48
doi: 10.37491/UNZ.106.4

Досвід Республіки Польща щодо нормативно-правового визначення поняття корупції
type: item
description: Досліджуються наукові роботи вчених, а також приписи чинного законодавства Республіки Польща в частині нормативно-правового визначення поняття корупції. Встановлено теоретичні обґрунтування польських науковців щодо необхідності розгляду явища корупції через призму процесів, що притаманні соціально-економічним реаліям сьогодення. Визначено спільні та відмінні ознаки способу правового закріплення дефініції «корупція» в законодавствах України та Республіки Польща. Виявлено відсутність визначення поняття «неправомірна вигода» та широке трактування її форм внаслідок вживання ознаки «будь-яка». Відтак встановлення майнової та особистої вигоди та, як наслідок, її неправомірності є досить загальним та нечітким процесом, що вимагає звернення до судової практики. Звернено увагу на відмінності у законодавчому закріпленні термінів «неправомірна вигода» і «неправомірна перевага», а також у їх трактуванні в теорії кримінального права.. Незважаючи на те, що Цивільний кодекс Республіки Польща містить поняття «неправомірна перевага», використання її ознак під час встановлення «неправомірної вигоди» є помилковим. Неправомірна перевага — це особливий (окремий) вид безпідставного збагачення, що значно звужує перелік можливих форм неправомірної вигоди. З’ясовано, що притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення корупційних діянь можливе не лише шляхом застосування правових норм Кримінального кодексу Республіки Польща, а й приписів інших законів. Виявлено низку законодавчих актів, що містять вказівку на неправомірну поведінку особи та можливі форми покарання у випадку вчинення такого діяння (закони Республіки Польща «Про фармацевтичне право» та «Про відшкодування лікарських засобів, продуктів спеціального харчового призначення та медичних товарів»). Встановлено, що, попри передбачення у Кримінальному кодексі Республіки Польща окремого розділу ХХІХ «Злочини проти діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування», існує низка статей з інших розділів, що вка…
subject: Право
  topic: section
subject: злочин, правопорушення, корупція, службова особа, іноземний досвід.
  topic: keywords
creator: Василь ФРАНЧУК
creator: Олексій АВРАМЕНКО
rights: Авторське право (c) 2025 Університетські наукові записки
date: 2025-06-20
publication date: 2025-06-20
starting page: 26
ending page: 35
doi: 10.37491/UNZ.106.3

Роль суспільно-політичних лідерів Поділля у боротьбі за незалежність України в березні–липні 1917 року
type: item
description: Наголошено на важливості вивчення діяльності суспільно-політичних лідерів Поділля у березні–липня 1917 року та відзначення їхньої ролі у становленні української державності. Окреслено виклики, з якими зіштовхнувся український рух після Лютневої революції в російській імперії та на основі службової записки для подільського губернського жандармського управління подано опис рівня національної свідомості мешканців регіону. Відзначено наявність певних українофільських осередків української інтелігенції на Поділлі, що підтримували ідеї культурної автономії в межах імперії. Проведено аналіз досліджень та публікацій щодо діяльності суспільних та публічних інституцій Поділля цього періоду та відзначено важливість вшанування внеску лідерів українського руху регіону, а саме: Пантелеймона Йосиповича Блонського, Миколи Ананійовича Стаховського та Дмитра Васильовича Марковича. Акцентовано на важливості їхньої персональної ролі в українізації імперської системи публічного управління на регіональному рівні в період березня–липня 1917 року, яка відбувалась в умовах низької самосвідомості української етнічної компоненти, близькості лінії фронту, що передбачало розташування великої кількості військових та їхніх частин, а також відсутності власної (автономної, самостійної) системи публічного управління. Проаналізовані архівні матеріали, що перебувають на постійному зберіганні у Центральному державному архіві вищих органів влади та управління України, Державних архівах Хмельницької та Вінницької областей, газетні видання та спогади сучасників, на основі яких виокремлені умови провадження діяльності Пантелеймона Блонського, Дмитра Марковича та Миколи Стаховського. На основі прийнятих ними рішень проведено характеристику рис їхнього характеру, які забезпечили їм широку підтримку серед населення та сприяли зростанню авторитету українського руху загалом. Окреслено діяльність Губернської української ради як керівного органу українського руху, її діяльність та значення, а також умови, в яких …
subject: Публічне управління
  topic: section
subject: Пантелеймон Блонський
  topic: keywords
subject: Дмитро Маркович
  topic: keywords
subject: Микола Стаховський
  topic: keywords
subject: публічне управління
  topic: keywords
subject: Українська Народна Республіка (УНР)
  topic: keywords
subject: Тимчасовий Уряд
  topic: keywords
subject: повітове земське зібрання
  topic: keywords
subject: земська управа
  topic: keywords
subject: подільський губернський комісар
  topic: keywords
subject: губерніальний виконавчий комітет
  topic: keywords
subject: Губерніальна українська рада
  topic: keywords
subject: Українська Центральна Рада (УЦР)
  topic: keywords
creator: Володимир ГОНЧАРУК
rights: Авторське право (c) 0
date: 2025-05-25
publication date: 2025-05-25
starting page: 21
ending page: 36
doi: 10.37491/UNZ.105.2

Суб’єкти цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану з використанням штучного інтелекту, за законодавством ЄС та України
type: item
description: Досліджуються проблеми цивільно-правової відповідальності щодо відшкодування шкоди, завданої з використанням штучного інтелекту. Виявлено тенденції розвитку доктрини, згідно з якими вказана шкода досліджується в певних випадках як джерело підвищеної небезпеки, або ж як спеціальний делікт, або як загальний делікт. Встановлено особливості цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану з використанням штучного інтелекту. Обґрунтовано необхідність вироблення вдосконалених підходів до регулювання цивільної відповідальності з урахуванням наявних особливостей. Проаналізовано законодавство Європейського Союзу, що регулює проблеми цивільно-правової відповідальності щодо відшкодування шкоди, завданої з використанням штучного інтелекту. Виявлено тенденції, згідно з якими: 1) відповідальність покладається на особу; 2) пріоритет відповідальності оператора штучного інтелекту; 3) поділ відповідальності залежно від того, чи шкода спричинена системою штучного інтелекту, що належить до категорії з високим рівнем ризику або ж ні. Виявлено особливості законодавства Європейського Союзу, відповідно до якого встановлюються додаткові вимоги до функціонування та впровадження систем штучного інтелекту, що належать до категорії з високим рівнем ризику. Таке регулювання має на меті убезпечити суспільство, окремих осіб, а також навколишнє середовище від потенційної шкоди, яку можуть спричинити високоризикові системи штучного інтелекту. Аналіз свідчить, що забезпечення надійності таких систем можливе за умови реалізації спеціалізованих технічних рішень, які включають механізми контролю, самодіагностики, оцінки ризиків тощо. Також обґрунтовано положення, що вся діяльність, пов’язана із застосуванням штучного інтелекту в сферах з підвищеним рівнем небезпеки, зокрема в галузі автотранспортних засобів, експлуатації безпілотних літальних апаратів та інших джерел підвищеної небезпеки, має здійснюватися винятково за умов обов’язкового страхування відповідальності. Такий підхід формує превентивний…
subject: Право
  topic: section
subject: цивільна відповідальність
  topic: keywords
subject: штучний інтелект
  topic: keywords
subject: недоговірні зобов’язання
  topic: keywords
subject: страхування відповідальності
  topic: keywords
subject: суб’єкти цивільної відповідальності
  topic: keywords
creator: Євген МІЧУРІН
rights: Авторське право (c) 0
date: 2025-05-02
publication date: 2025-05-02
starting page: 4
ending page: 13
doi: 10.37491/UNZ.106.1

Проєктна діяльність органів публічної влади як інструмент покращення якості культурних послуг
type: item
description: Проаналізовано практичні аспекти впровадження проєктного підходу органами місцевого самоврядування та інститутами громадянського суспільства в територіальних громадах Харківської області з метою підвищення якості надання культурних послуг населенню. Дослідження засвідчило, що спільна реалізація культурних проєктів сприяє ефективнішому використанню ресурсів, підвищенню рівня залученості громади до культурного життя та створенню більш інклюзивного культурного середовища. Виявлено, що ефективна співпраця між органами влади та громадськими інституціями в межах територіальних громад забезпечує підвищення якості культурних послуг, сприяє формуванню сталих партнерств і активізує розвиток локального культурного потенціалу. Розкрито важливість застосування методів та підходів проєктного управління та проєктного менеджменту для розвитку територіальних громад. Визнано, що за допомогою проєктного підходу досягається зміна в соціально-економічному та культурному розвитку територіальних громад, коригування поведінки соціуму. На прикладах успішних практик територіальних громад Харківської області доведено важливість синергії органів публічної влади та інститутів громадянського суспільства для реалізації міжнародних та грантових проєктів, що сприяють доступності та якості культурних послуг. Доведено, що застосування проєктного підходу та проєктного менеджменту в розвитку культури територіальних громад є ефективним інструментом активізації культурного життя та розширення спектру культурних послуг. Цей підхід забезпечує залучення громади до процесів планування й реалізації культурних ініціатив, сприяє впровадженню сучасних технологій та підвищенню конкурентоспроможності надаваних послуг. З’ясовано, що основними методами реалізації культурної політики на основі проєктного підходу є розробка нових програм культурного спрямування, налагодження партнерства з метою залучення грантового фінансування, інтеграція цифрових інструментів у культурну сферу, децентралізація культурних послуг, а т…
subject: Публічне управління
  topic: section
subject: проєктна діяльність
  topic: keywords
subject: проєктний менеджмент
  topic: keywords
subject: проєктний підхід
  topic: keywords
subject: культурні послуги.
  topic: keywords
subject: культурні послуги
  topic: keywords
creator: Наталія ПЛОТНІК
rights: Авторське право (c) 0
date: 2025-04-28
publication date: 2025-04-28
starting page: 49
ending page: 66
doi: 10.37491/UNZ.104.5